Ta látka hoří tak silně, umí spálit dřevo,
kámen, dokonce ocel.
A samozřejmě maso.
Kdybych ti řekl, kolik bláznivých starců jsem viděl
vychvalovat hrnce plné prasečích hoven.
Náš řád se nezabývá prasečím trusem.
Král Stannis je můj bůh. Vychoval mě
a tobě dal budoucnost, jakou bych si nedokázal představit.
Myslíš, že to všechno zařídil bůh ohně?
-Byl to Stannis. -Stannis je můj král, ale je to jen člověk.
To mu neříkej.
Tebe těší nahánět lidem strach?
Ne, těší mě zabíjet lidi.
Zabíjení je to nejsladší, co existuje.
Mou jedinou dceru jsi poslal lodí pryč.
Teď chceš, aby můj nejstarší syn šel padnout na bitevní pole.
Musí být tam venku.
Muži budou bojovat udatněji,
když uvidí svého krále, jak bojuje vedle nich.
Místo aby se schovával za matčiny sukně.
Stannis je dva dny od hlavního města a za dveřmi mám vlka.
Zvědové nás ujišťují,
že Stark nebude riskovat pochod na Casterlyovu skálu,
dokud nebude mít všechny vojáky.
Bude riskovat vždy a všude.
Vyrazíme, až padne noc.
Starkovy síly jsou rozptýleny. Teď nastal čas udeřit.
Milý synovče,
pochopil jsi, že tímhle směrem pluje Stannis Baratheon?
Stannis se prý nikdy nesměje. Udělám mu červený úsměv.
Když vítr vydrží, doplujeme do Králova přístaviště za den.
A vydrží?
Tak vítr ti slíbit nemohu, výsosti.
Stannis Královo přístaviště zná.
Ví, kde jsou hradby nejsilnější,
a ví, které brány jsou nejslabší.
Blátivá brána. Tam se vylodí.
A pokud Stannis zaútočí na Blátivou bránu, co tedy máme?
HBO uvádí
HRA O TRŮNY II.
9. část: Oheň a voda
-Plujeme proti odlivu. -Ano, ale máme dobrý vítr.
Ten nás donese přímo před brány.
Vracíš se domů.
Královo přístaviště nebylo mým domovem už dvacet let.
Většinu života jsem strávil tím, že jsem se vyhýbal královské flotile.
A teď pluji přímo na ně.
Tohle je královská flotila.
A ty jsi její vrchní kapitán.
Jistě, ale v téhle chvíli je několik královských flotil.
Po téhle noci už ne.
Jakmile ráno vyjde slunce, usedne Stannis na Železný trůn
a ty budeš jeho pobočník.
-Bohové, buďte dobří. -Bože...
Je jen jeden. A shlíží na nás všechny.
-Ale na ně ne? -Na nás všechny.
Lidé z Králova přístaviště
si falešného krále Joffreyho Baratheona nezvolili.
-Rádi uvidí jeho hlavu na kopí. -Nejprve ji tam musíme nabodnout.
Máme desetkrát tolik lodí co oni.
Máme pětkrát tolik vojáků.
Ty hradby nikdy nikdo nepřekonal. A lidé, kteří je střeží,
tě nebudou brát jako svého osvoboditele.
Uvidí cizince, co chce jejich město zapálit.
Já věřím v Pána světla. Věřím v naši věc.
A věřím svému kapitánovi.
Máš strach, můj lve?
Pokud město padne,
Stannis upálí každého Lannistera, kterého najde.
Jistě, že mám strach.
Nedovolím, aby ti ublížil.
Jsem Lannister. V tomhle nemám na výběr.
Ale tohle není tvoje válka.
Teď už ano.
Ze všeho se ale nevyšukáš.
Zatím to fungovalo.
Vzpomínáš, co jsi říkal, když jsi mě poprvé viděl ve svém stanu?
Že se s tebou mám milovat,
jako kdyby to byl tvůj poslední den na téhle zemi.
Jak jistě víš, výsosti, není povinností mistra
pouze plnit přání rodu, kterému slouží,
ale též poskytovat radu i útěchu v dobách války.
Tvá slova jsou vždy moudrá a uvážlivá.
-Kdybys mohl... -Služby, které poskytuje mistr,
jsou mnohem důležitější v časech války a nepokojů.
Vzpomínám si, že za časů krále...
Přinesl jsi mi něco?
Ano.
Výtažek z nočního stínu je stejně nebezpečný jako účinný.
Jedna kapka do poháru vína stačí na utišení podrážděných nervů.
Tři kapky přinesou hluboký a bezesný spánek.
-Deset kapek ovšem... -Já vím, co přinese deset kapek.
-Výsosti, jestli se smím zeptat... -Nesmíš.
Určitě budeš mít spoustu práce.
Odvážní mužové bezpochyby dnes potřebují tvou moudrost.
Ano, obležení je velmi...
Opatrně na schodech, velmistře. Je jich mnoho.
Výsosti...
A tak pravil ten lord z Kastameru.
Teď mu dírou prší do hradu, je to pravda, na mou věru.
Ano, teď mu dírou prší do hradu, je to pravda, na mou věru.
Kdo tě naučil tuhle píseň Lannisterů?
Opilí Lannisterové.
-Máš moc hezký hlas. -Díky.
A líbí se mi tvůj nos. Kolikrát sis ho zlomil?
Počkej. Poprvé mi bylo pět.
Máma mě praštila železným pohrabáčem.
Ale ona mě nechtěla praštit. Mířila na mého mladšího bratra.
Ten byl fakt protivný.
Podruhé mi bylo devět.
Dostal jsem se do sporu se staršími hochy.
Vyhráli. Potřetí...
Nechceš vědět, co bylo potřetí?
-Ubohý nos. -Jen ho moc nelituj.
Než uplyne noc, bude napůl ponořený do tvého zadku.
Vítejte, přátelé.
Tahle runda je na mě.
Myslím, že mě nemá rád.
-Myslíš, že jsi tvrdý chlap? -Já to vím.
Je tady teploučko. Máme tu půvabné ženy a dobré tmavé pivo.
Je ho dost pro všechny.
A ty nechceš nic jiného, než aby jeden z nás skončil ve studené zemi.
Bez žen, které by nám dělaly společnost.
Ale v zemi jsou ženy. Pár jsem jich tam poslal.
Tak jako ty.
Máš rád píchání a popíjení a zpěv.
Ale zabíjení... Zabíjení je to, co miluješ.
Jsi stejný jako já.
Jenom menší.
Ale rychlejší, ne?
Lordu Skřetovi budeš chybět.
Jednou mu asi chybět budu.
Ještě jeden pohár před válkou? Dáme si?
Vždycky jsem nesnášel zvony.
Zvoní na znamení hrůzy. Mrtvý král, obléhané město...
-Svatba. -Přesně tak.
Tohle je Podrick, že?
Opravdu jsi ho poznal?
Nedělej, že neznáš jméno každého chlapce ve městě.
Nejsem si jistý, na co tím narážíš.
Jsem si jistý, že víš naprosto přesně, na co tím narážím.
Ty mu věříš?
-Je to zvláštní, ale ano. -Dobře.
Mapa, o kterou jsi žádal.
Pod tímhle městem je určitě dvacet mil tunelů.
Téměř padesát.
Targaryenové postavili tohle město, aby odolalo obležení
a aby z něj případně bylo možné utéct.
Já neutíkám. I když to zní zvláštně,
jsem kapitán téhle lodi a jestli loď půjde ke dnu, půjdu s ní.
To rád slyším. I když to říká spousta kapitánů,
dokud jejich loď ještě pluje.
Zdá se, že jsi dobře připraven k bitvě.
To nejsem.
Za nás všechny doufám, že se mýlíš.
Mí ptáčkové mi řekli, že Stannis Baratheon
se spojil s rudou kněžkou z Ašaje.
A co s ní?
Nevěříš na starodávné síly, můj pane?
Uřknutí, prokletí, přeměny? Co z toho myslíš?
Myslím, že věříš tomu, co vidíš. A tomu, co viděli ti, kterým věříš.
Mně pravděpodobně tak docela nevěříš.
Neber si to osobně. Nevěřím docela ani sám sobě.
A přesto jsem viděl věci a slyšel věci.
Věci, o kterých nevíš. Věci, o kterých bych raději nevěděl.
Asi jsem ti ještě neříkal, jak mě vykastrovali.
Ne. To jsi mi tedy neříkal.
Jednoho dne ti to řeknu.
Temné síly zajistily armádu pro lorda Stannise
a umetly mu cestu k našemu prahu.
Muž, který slouží takovým silám, by měl usednout na Železný trůn.
Nic horšího si neumím představit.
A dnes večer ty budeš asi jediný, kdo mu v tom může zabránit.
Vítají svého nového krále.
Nikdy jsem neslyšel, že by zvony znamenaly kapitulaci.
Když nám tak hezky hrají, zahrajeme jim též. Bubny.
Bubny!
-Nezapomeň, počkáš, až... -... budou lodě v zátoce.
-Musejí být dost daleko... -Já vím, co je dost daleko.
-Víš, jak se to používá? -Jednou jsem sekal dřevo.
Ne, díval jsem se, jak ho seká bratr.
Viděl jsem, jak jsi zabil muže štítem.
Se sekerou tě nikdo nezastaví.
-Nenech se zabít. -Ani ty, příteli.
-Tak teď jsme přátelé? -Samozřejmě, že ano.
To, že ti platím za služby, ještě nesnižuje naše přátelství.
Naopak, povznáší.
Povznáší. Zvláštní výraz od žoldáka.
Trávím totiž čas s lepšími lidmi.
-Lady Sanso. A... Sheilo. -Šae.
Ano. Jistě vás má sestra požádala,
abyste přešly s dalšími urozenými dámami do Maegorovy pevnosti?
Ano, ale král Joffrey pro mě poslal, abych se s ním rozloučila.
Sanso!
Můj synovec byl vždy velký romantik.
Sanso, pojď sem!
Budu se modlit za tvůj bezpečný návrat, můj lorde.
-Ano? -Tak jako se modlím za návrat krále.
-Buď opatrná, má lady. -I ty, můj lve.
Tvůj král odjíždí do bitvy. Měla bys ho vyprovodit polibkem.
Můj nový meč. Pojmenoval jsem ho Srdcožrout.
Polib ho.
Až ho znovu políbíš po mém návratu,
ochutnáš strýčkovu krev.
Ty ho zabiješ sám?
Jestli bude Stannis takový blázen, že se přiblíží.
Budeš tedy venku před branami, bojovat v předním voji?
Král neprobírá bitevní plány s hloupými děvčaty.
Promiň, výsosti. Máš pravdu, jsem hloupá.
Samozřejmě, že budeš v předním voji.
Můj bratr Robb je prý vždy tam, kde je největší vřava.
-A to je jenom podvodník. -Tvůj bratr taky přijde na řadu.
Pak si budeš smět olíznout ze Srdcožrouta jeho krev.
Někteří z těch chlapců se už nikdy nevrátí.
Joffrey ano. Ti nejhorší vždycky přežijí.
Pojď, má lady.
-Proč tu není naše loďstvo? -Už jede.
Proč tady ale není teď? Oni se blíží!
Ohaři! Řekni pobočníkovi, že se ho král na něco ptal!
Král se tě na něco ptal.
Sere Lancele, řekni Ohařovi, ať řekne králi,
že pobočník teď má spoustu práce.
Pobočník krále chce, abych ti řekl, že máš říct králi, že...
Když řeknu Ohaři, aby ti usekl hlavu, udělá to bez mrknutí oka.
To bych potom byl jenom čtvrtmuž? Tohle slovo už tak hezky nezní.
Přesekni mě vejpůl a nebudu schopen poslat signál.
Bez signálu nebude plán.
Bez plánu obsadí Stannis Baratheon tohle město,
usedne na Železný trůn a tu tvou pobledlou hlavu
si napíchne na bránu.
Zábavná představa, až na to, že má hlava tam bude taky.
I když se ti má hlava nelíbí, měl bys ji ještě nechat na krku.
Kde jsou jejich lodě?
Bylo moudré zaútočit v noci. Můžeme je překvapit.
Lord Varys ví, co jsi měl před třemi dny k snídani.
Tady žádná překvapení nejsou.
Jestli je to pravda, třeba jejich řady nejsou jednotné.
-Třeba se jejich námořníci vzbouřili. -Třeba.
Nevím, proč by mě tu chtěla.
Pořád říká, jak jsem hloupá, ona mě nenávidí.
Možná tě nenávidí méně, než nenávidí všechny ostatní.
Pochybuji.
-Možná na tebe žárlí. -Proč by žárlila?
Sanso?
Zrovna jsem si říkala, kde létá naše holubička.
Jsi bledá, dítě. Znamená to, že ještě stále krvácíš?
-Ano. -To je ale příznačné.
Muži budou krvácet tam venku a ty tady uvnitř.
-Nalej trochu vína pro lady Sansu. -Nemám žízeň, výsosti.
No a? Nenabídla jsem ti vodu.
-Co ten tady dělá? -Ser Ilyn? Je tu, aby nás chránil.
Až sekery rozštípou tyhle dveře, možná budeš ráda, že je tu.
-Máme přece na svou obranu gardu. -Placenou gardu.
Jakmile město padne, utečou odsud jako první.
Chlapi chytili čeledína a dvě děvečky,
chtěli utéct s ukradeným koněm a pár zlatými poháry.
První zrádci této bitvy. Ať se na ně podívá ser Ilyn.
Jejich hlavy nabodněte na výstrahu na kůly před stájemi.
Jediná možnost, jak si zachovat věrnost poddaných, je,
aby se tě báli víc, než ty se bojíš nepřítele.
Nezapomeň na to, jestli někdy chceš být královnou.
Říkala jsi, že je tu, aby nás chránil.
Ano. Zrádci jsou nebezpeční pro nás všechny.
Dolej.
Támhle jsou.
Lučištníci na místa.
Lučištníci! Na místa.
Vložte šípy!
Čekejte!
Co to děláš? Musíme na ně zaútočit.
Čekejte.
Čekejte!
Je tam jen jedna loď. Kde jsou ostatní?
Je tu jen jedna loď.
Lučištníci! Připravte se!
Vložte šípy!
Natáhnout!
Čekejte!
Nikdo tam není.
Divoký oheň. Všichni zpátky!
Matthosi! Rychle pryč!
Připravte se k vylodění.
Trpaslík si s námi hraje.
-Divoký oheň. -Podruhé mu to nevyjde.
Jsme příliš daleko od bran.
Ten oheň a lučištníci... Zahynou stovky vojáků.
Tisíce.
Pojďte se mnou dobýt tohle město!
Sanso. Pojď sem, holubičko.
Královno?
-Co to děláš? -Modlím se.
Ty jsi naprosto dokonalá. Modlíš se.
Za co se modlíš?
Aby se nad námi bohové slitovali.
-Nad námi všemi? -Ano, výsosti.
-I nade mnou? -Jistě, výsosti.
I nad Joffreym?
-Joffrey je můj... -Ale už mlč, ty blázínku.
Modlím se, aby se nad námi bohové slitovali.
Bohové nemají slitování. Proto jsou to bohové.
To mi řekl můj otec, když mě přistihnul při modlitbě.
Víš, právě mi zemřela matka. Vlastně jsem ani nechápala,
co je to smrt. Její nezrušitelnost.
Myslela jsem si, že když se budu dobře a usilovně modlit,
bohové mi mou matku vrátí. Byly mi čtyři.
Tvůj otec na bohy nevěří?
Ale ano, věří na ně. Jenom je nemá příliš v lásce.
Nalej jí taky.
Na.
Sedni. Pij.
Takhle ne. Pořádně.
Kéž bych se narodila jako muž.
Raději bych čelila tisícům mečů, než byla zavřená tady uvnitř
s tím hejnem vyděšených slepic.
Jsou to tví hosté. Jsou pod tvou ochranou.
Ty jsi je sem pozvala.
Očekávalo se to ode mě. Totéž se bude čekat od tebe,
až se staneš Joffreyho královnou.
Pokud by chudák můj bratr nějak zvítězil,
vrátí se tyhle slepice ke svým kohoutům a budou kdákat,
jak je moje odvaha inspirovala a dodala jim kuráže.
A pokud by město padlo?
To by se ti líbilo, že? Rudá bašta se nějaký čas udrží.
Dost dlouho na to, abych sešla k hradbám
a vzdala se lordu Stannisovi osobně.
Kdyby před branami stál kdokoliv jiný, mohla bych doufat
v soukromou audienci. Ale tohle je Stannis Baratheon.
Spíš bych svedla jeho koně než jeho.
Šokovala jsem tě, holubičko? Slzy nejsou jediná ženská zbraň.
Tu nejlepší máš mezi nohama. Nauč se ji používat.
Pij.
Máš vůbec představu, co se stane, až vtrhnou do města?
Ne, nemáš nejmenší představu.
Jestli město padne, všechny ty urozené dámy
nečeká nic než znásilnění.
Polovina z nich bude mít do rána v břiše bastardy.
Nakonec budeš ráda, že máš krvácení.
Když se mužům rozproudí krev, líbí se jim vše, co má prsa.
A taková krasavice jako ty? Ty se jim budeš hodně líbit.
Jsi jako dortík, který jen čeká, až ho někdo sní.
Kupředu!
Ten Stannis Baratheon to myslí vážně.
Blíží se ke břehu.
Střílejte na ně oheň.
-Připravte se! -Je jich moc.
Ohaři, povedeš uvítací výbor pro Baratheonovy vojáky,
kterým se podaří dostat na pevnou zem.
Pode, ty půjdeš ke Královské bráně. Přiveď všechny muže, kteří ji střeží.
-Rychle! -Ano, milorde.
Jdeme. Stannis nám posílá čerstvé maso.
Ty taky.
Jestli se ke mně ty pitomý hořící šípy jen přiblíží,
uškrtím tě tvými vlastními střevy.
Vložit šíp!
Natáhnout!
Pal!
Natáhnout!
Pal!
Přesun k branám!
Jdeme k Blátivé bráně, pohyb!
Jestli někdo zemře s čistým mečem, znásilním jeho mrtvolu.
Když jsme byli malí, byli jsme si s Jaimem tak podobní,
že nás od sebe nerozeznal ani vlastní otec.
Nikdy jsem nepochopila, proč se ke každému z nás chovali jinak.
Jamie se naučil bojovat s mečem a kopím a palcátem.
Mě naučili usmívat se a zpívat a dělat radost.
On byl dědicem Casterlyovy skály. A mě prodali nějakému cizinci
jako koně, aby si zajezdil, kdykoliv bude chtít.
-Byla jsi Robertova královna. -A ty budeš Joffreyho.
Užij si to.
Tuhle asi ještě neznám.
Krásná.
To bylo nejhorší pukrle, co jsem kdy viděla.
Nic na tom není, uměla jsem to už ve čtyřech.
Rovná záda a dolů.
To bylo lepší, učíš se rychle.
Jak dlouho jsi ve službách lady Sansy?
Pár týdnů, výsosti.
A kdy jsi opustila Lorath?
Měla jsem kdysi služebnou z Lorathu.
Ale to byla dcera šlechtice. To ty nejsi.
-Kdy jsi přijela do Západozemí? -Před deseti lety, výsosti.
Z prosté dívky z Lorathu na Rudou baštu za deset let,
aniž by ses naučila pukrle.
To byl asi hodně zajímavý příběh.
-Jak se jmenuješ? -Šae, výsosti.
Pověz nám svůj příběh, Šae.
Když mi bylo třináct, tak...
-Výsosti! -Co je nového?
Skřet zapálil ústí řeky. Hoří stovka lodí, možná víc.
Stannisovo loďstvo je zničené.
Ale jeho vojsko se vylodilo před hradbami.
Kde je Joffrey?
Na cimbuří s lordem Tyrionem.
Přiveď ho dovnitř. Ihned.
-Ale výsosti... -Co?
Králova přítomnost zvedá morálku vojska.
Přiveď ho zpět do jeho komnat. Hned.
-Ne sem? -Jsou tu ženy a děti.
Chceš, aby se mu po zbytek života posmívaly, že je zbabělec?
-To ne, ale... -Hned!
Když ses mě ptala na sera Ilyna, lhala jsem ti.
Chtěla bys vědět pravdu?
Chceš vědět, proč je skutečně tady?
Je tu kvůli nám. Stannis možná dobude město
a možná usedne na trůn, ale nás živé nedostane.
Vztyčte žebříky!
No tak, rychleji, rychleji!
Zabijte toho parchanta!
Podejte mi někdo pití.
Seru ti na vodu. Dej sem víno.
Co kdybych ti přinesl trochu studeného mléka
a k tomu mísu plnou malin?
Naser si, trpaslíku.
Jsi na špatné straně hradeb.
Ztratil jsem polovinu chlapů.
Černovodý záliv je v plamenech.
Pse! Nařizuji ti, aby ses tam vrátil a bojoval!
Jste královská garda, Clegane.
Musíte je odrazit, jinak obsadí naše město.
Město tvého krále.
Seru na královskou gardu.
Seru na město.
Seru na krále.
Výsosti. Posílá mě královna, abych tě přivedl zpátky do Rudé bašty.
Když nebudeš ty bránit svoje město, proč by měli oni?
-A co chceš, abych dělal? -Veď je!
Běž tam dolů a veď je proti vetřelcům, kteří je chtějí zabít!
Co přesně říkala má matka? Chtěla snad něco důležitého?
To mi neřekla, výsosti.
Sere Borosi, sere Mandone, zůstaňte s mým strýcem
a zastupujte krále na bitevním poli.
Kde je král? Kam šel?
Povedu útok.
Povedu útok!
Pode, přilbici.
Sere Mandone, poneseš královskou standartu.
Chlapi, seřaďte se!
Chlapi!
Říkají o mně, že jsem polomuž.
Co byste potom byli vy?
Jediná cesta ven je branami a u těch bran jsou oni.
Existuje další cesta ven. Ukážu vám ji.
Obejdeme je a zaútočíme na ně zezadu.
Nebojujte za krále, nebojujte za jeho království.
Nebojujte za čest, nebojujte za slávu,
nebojujte za bohatství, protože stejně žádné nedostanete.
Je to vaše město a Stannis vám ho chce vzít.
Je to vaše brána, do které buší.
A když projde skrz, bude zapalovat vaše domovy,
bude krást vaše zlato a znásilňovat vaše ženy.
Na naše brány klepou odvážní muži.
Pojďme je pozabíjet!
Bitva je ztracená, výsosti. Stannisovo vojsko je před branami.
Když zlaté pláště viděly, že jejich král jde pryč, ztratily odvahu.
Kde je můj syn?
Chci, aby se vrátil zpátky do bitvy.
Mně je ale jedno, co chceš.
Poslouchej mě...
Nebojte se. Královna zdvihla padací most.
Tohle je nejbezpečnější místo ve městě.
Joffrey není zraněný. Odvážně bojuje v bitvě.
Jeho rytíři stojí za ním. Zachrání tohle město.
Zazpíváme si?
Sladká matko, milosrdná, chraň před válkou naše syny.
Musíš pryč. Utíkej do své komnaty a zamkni se tam.
Stannis ti neublíží. Tenhle ano.
Pojď se mnou.
Musím se s někým rozloučit.
Královna říkala, že všechny znásilní.
Mě nikdo neznásilní.
Běž. Utíkej!
Dámy zachvátila panika?
-Co tady děláš? -Nezdržím se. Jdu pryč.
-Kam? -Někam, kde nehoří ohně.
Možná na sever. Nejspíš.
-Co bude s králem? -Může si klidně umřít beze mě.
Mohu tě vzít s sebou. Odvést na Zimohrad.
Ochráním tě.
Chceš přece domů?
Tady budu v bezpečí. Stannis mi neublíží.
Podívej se na mě. Stannis je zabiják.
Lannisterové jsou zabijáci.
Tvůj otec byl zabiják. Tvůj bratr je zabiják.
Tví synové budou jednoho dne zabijáci.
Tenhle svět stvořili zabijáci.
Takže by sis na ně měla zvykat.
Ty mi neublížíš.
Ne, ptáčátko, já ti neublížím.
Dělejte, parchanti! Proražte tu bránu.
Útok!
Překlopte člun!
Polomuž! Polomuž!
A do prdele.
Uklidni se, broučku.
Pořád bojují.
Nikdo ti neublíží.
Budu ti vyprávět pohádku.
Znáš tu o lvici a jejím malém lvíčátku?
-Žili spolu v lese... -V Královském lese?
Ano, zlatíčko.
V Královském lese žila máma lvice a lvíčátko.
Ona jej velmi milovala.
Ale v lese žila další zvířata. Zlá zvířata.
A jaká?
-Jeleni a... -Jeleni nejsou zlí.
Jedí jenom trávu.
Vlci...
Můj lorde.
Slýchal po nocích, jak vyjí.
Lvíčátko mělo strach.
Ale jeho matka mu řekla: "Jsi lev, synku."
"Nesmíš se bát."
"Jednoho dne se ti budou všichni klanět."
"Budeš král."
"Budou se ti klanět všichni jeleni a také všichni vlci."
"Medvědi na severu a lišky na jihu."
"Všichni ptáci na obloze a všichni tvorové v moři."
"Ti všichni k tobě přijdou, lvíčku,"
"a vloží ti na hlavu korunu."
A lvíče se zeptalo: "Budu také silný a udatný jako můj otec?"
"Ano," odpověděla matka.
"Budeš silný a udatný jako tvůj otec."
Budeš v bezpečí, broučku. To ti slibuji.
Do člunů!
Bojujte! Bojujte, zatraceně!
Ne!
Otče.
Bitva skončila. Vyhráli jsme.
České titulky Petr Miklica SDI Media ČR 2012
www.Titulky.com